![photo](img//upload/images/lijeve_price_brt.jpg)
Proizvod je dostupan:
Autor:
Izdavač:
ISBN:
Godina izdanja:
Broj stranica:
Težina:
Tip uveza:
Prevod sa:
DA
Isaković Alija
Bosanska riječ Tuz...
3939407135
2015
144
320
tvrdi
-
Lijeve priče
Isaković Alija
Bila su dva dječaka Adi i Fari. Oni su bili braća.
Otac im je pričao priče, koje se nikada nisu desile. Dok je otac Adiju i Fariju
pričao priče majka je bila u pozorištu. Djeca su rekla da im otac priča i da će
oni zaspati. Nisu htjeli da operu noge i zube, pa im je otac nastavio pričati
svoje izmišljene priče. Pričao je kako Adi ima mamu a Fari tatu i obratno, jer
mama je glumila u pozorištu a tata kući. Djeci je bilo dosadno i rekli su ocu
da počne nešto drugo da priča, a otac je rekao da upale radio i da slušaju.
Rekli su da neće. Otac ih je ubjeđivao da je to bolje i modernije, ali oni nisu
htjeli, htjeli su slušat oca. Djeca su ga požurivala da im što brže ispriča
neku od njegovih izmišljenih priča. Počeo je pričati da baka ima koku a dedo
horku... Djeca su rekla da nastavi on je rekao da ne može jer je njegov glas
ružan a ziketov lijep, zike je bio radio. Djeca su uporno htjela da im otac
priča i on je na kraju to i uradio...
Isaković ne voli skučeno, hvalisavo, razmaženo
djetinjstvo. Zato on priča o događajima, ličnostima, zbivanjima jednog velikog
i širokog svijeta u kojem ima mjesta za narodnu priču, svijet umjetnosti,
nauke, male, obične stvari iz svakodnevnog života, ali oblikovane u umjetnički
izraz i priču. Pa kada je riječ o motivima koji su piscu služili kao nadahnuće,
slobodno možemo reći da ih je on uzimao iz svih oblasti života, i iz života
uopće; sve ono što ljudski um poima. To su motivi iz narodne priče (Pošla koka
na pazar, Djed i baka). Zato ne možemo reći da se usmena književnost ugasila.
Ona i danas živi, ali u drugačijim tokovima i nastavlja da se prenosi, a njeni
tvorci koriste se novom građom koju nude izmijenjene životne prilike. Zatim, tu
su motivi iz svijeta umjetnosti, nauke, dakle, sve čega se mašta takne.
Međutim, ono što je praizvor ovakvog nadahnuća i pričanja jeste porodična sreća
i zadovoljstvo. Priče su namijenjene djeci Adiju i Fariju, ali i svakom drugom
djetetu. Da bismo u cijelosti shvatili i razumjeli smisao i poruku priča,
neophodno je da knjigu pročitaju i odrasli. Znači, ove priče namijenjene su
svima. One nas upućuju na to da je društvo i druženje roditelja s djecom
najveće zadovoljstvo i sreća za djecu. To ne može zamijeniti ni jedna tehnologija,
niti bilo koja igračka, knjiga i slično.
Podijeli stavku :
![](https://buybook.ba/assets/img/banka.png)
Opis proizvoda
Bila su dva dječaka Adi i Fari. Oni su bili braća.
Otac im je pričao priče, koje se nikada nisu desile. Dok je otac Adiju i Fariju
pričao priče majka je bila u pozorištu. Djeca su rekla da im otac priča i da će
oni zaspati. Nisu htjeli da operu noge i zube, pa im je otac nastavio pričati
svoje izmišljene priče. Pričao je kako Adi ima mamu a Fari tatu i obratno, jer
mama je glumila u pozorištu a tata kući. Djeci je bilo dosadno i rekli su ocu
da počne nešto drugo da priča, a otac je rekao da upale radio i da slušaju.
Rekli su da neće. Otac ih je ubjeđivao da je to bolje i modernije, ali oni nisu
htjeli, htjeli su slušat oca. Djeca su ga požurivala da im što brže ispriča
neku od njegovih izmišljenih priča. Počeo je pričati da baka ima koku a dedo
horku... Djeca su rekla da nastavi on je rekao da ne može jer je njegov glas
ružan a ziketov lijep, zike je bio radio. Djeca su uporno htjela da im otac
priča i on je na kraju to i uradio...
Isaković ne voli skučeno, hvalisavo, razmaženo
djetinjstvo. Zato on priča o događajima, ličnostima, zbivanjima jednog velikog
i širokog svijeta u kojem ima mjesta za narodnu priču, svijet umjetnosti,
nauke, male, obične stvari iz svakodnevnog života, ali oblikovane u umjetnički
izraz i priču. Pa kada je riječ o motivima koji su piscu služili kao nadahnuće,
slobodno možemo reći da ih je on uzimao iz svih oblasti života, i iz života
uopće; sve ono što ljudski um poima. To su motivi iz narodne priče (Pošla koka
na pazar, Djed i baka). Zato ne možemo reći da se usmena književnost ugasila.
Ona i danas živi, ali u drugačijim tokovima i nastavlja da se prenosi, a njeni
tvorci koriste se novom građom koju nude izmijenjene životne prilike. Zatim, tu
su motivi iz svijeta umjetnosti, nauke, dakle, sve čega se mašta takne.
Međutim, ono što je praizvor ovakvog nadahnuća i pričanja jeste porodična sreća
i zadovoljstvo. Priče su namijenjene djeci Adiju i Fariju, ali i svakom drugom
djetetu. Da bismo u cijelosti shvatili i razumjeli smisao i poruku priča,
neophodno je da knjigu pročitaju i odrasli. Znači, ove priče namijenjene su
svima. One nas upućuju na to da je društvo i druženje roditelja s djecom
najveće zadovoljstvo i sreća za djecu. To ne može zamijeniti ni jedna tehnologija,
niti bilo koja igračka, knjiga i slično.