![photo](img//upload/images/Lice%20iste%20zene19.jpg)
Proizvod je dostupan:
Autor:
Izdavač:
ISBN:
Godina izdanja:
Broj stranica:
Težina:
Tip uveza:
Prevod sa:
DA
Latić Džemaludin
Buybook
9789958305269
2020
263
180
meki
-
Lice iste žene
Latić Džemaludin
„Lice iste žene literarni je okvir za društvo koje čine atipične osobe iz različitih bosanskohercegovačkih epoha, od vremena običajnog prava do dvostrukih aršina u konvencionalnom zakonodavstvu.
Junakinje koje Latić portretira posjeduju izuzetne osobine, od mudre Kamere koja je dva srca u grudima nosila, preko žena koje zbog poštovanja patrijarhalnih porodičnih pravila ne mogu da ostvare svoju ljubav, do savremene heroine s antičkim teretom koja nije samo majka pogubljenog heroja nesvakidašnje građanske hrabrosti nego i žrtva nepravde. Nepravdom su obilježeni i još neki Latićevi junaci. Sa vlastitim iskustvom nepripadanja jednom vremenu i njegovom režimu, autor besprijekorno dočarava svijet onih koji su imali svjetonazore jednake njegovim. Najljepše stranice ove knjige posvećene su ljudima koji ni po cijenu gubitka života ne odustaju od vlastitih uvjerenja suprotstavljenih sveopštoj atmosferi negiranja dotadašnjih principa, a u želji da se spasi goli život na Golom otoku na primjer. Latić ne romantizira rezultate slobode za koju se borio, post festum prepoznajući pogrešnu vjeru u ljude kojima su povjerili planove i zbog kojih sunaša najbolja braća gubila glave.
Završavajući knjigu bajkovitom pričom Fatimina Mary autor kao da nam želi poručiti kako će na kraju ipak sve biti dobro i kako uprkos svemu postoji prostor za zrno vjere u dobre ljude i pozitivan ishod posvećenih i iskrenih molitvi čak i u ovom i ovakvom vremenu.“
Kristina Ljevak
Podijeli stavku :
![](https://buybook.ba/assets/img/banka.png)
Opis proizvoda
„Lice iste žene literarni je okvir za društvo koje čine atipične osobe iz različitih bosanskohercegovačkih epoha, od vremena običajnog prava do dvostrukih aršina u konvencionalnom zakonodavstvu.
Junakinje koje Latić portretira posjeduju izuzetne osobine, od mudre Kamere koja je dva srca u grudima nosila, preko žena koje zbog poštovanja patrijarhalnih porodičnih pravila ne mogu da ostvare svoju ljubav, do savremene heroine s antičkim teretom koja nije samo majka pogubljenog heroja nesvakidašnje građanske hrabrosti nego i žrtva nepravde. Nepravdom su obilježeni i još neki Latićevi junaci. Sa vlastitim iskustvom nepripadanja jednom vremenu i njegovom režimu, autor besprijekorno dočarava svijet onih koji su imali svjetonazore jednake njegovim. Najljepše stranice ove knjige posvećene su ljudima koji ni po cijenu gubitka života ne odustaju od vlastitih uvjerenja suprotstavljenih sveopštoj atmosferi negiranja dotadašnjih principa, a u želji da se spasi goli život na Golom otoku na primjer. Latić ne romantizira rezultate slobode za koju se borio, post festum prepoznajući pogrešnu vjeru u ljude kojima su povjerili planove i zbog kojih sunaša najbolja braća gubila glave.
Završavajući knjigu bajkovitom pričom Fatimina Mary autor kao da nam želi poručiti kako će na kraju ipak sve biti dobro i kako uprkos svemu postoji prostor za zrno vjere u dobre ljude i pozitivan ishod posvećenih i iskrenih molitvi čak i u ovom i ovakvom vremenu.“
Kristina Ljevak
![author](img//upload/images/Dzemo%20foto.png)
Džemaludin
Latić je rođen 1957. godine u Pridvorcima kod Gornjeg Vakufa. Pjesnik je,
dramski i prozni pisac, esejist, prevodilac i univerzitetski profesor. Za
brojne knjige poezije nagrađen je, između ostalih, nagradama „Slovo Gorčina“,
„Skender Kulenović“, nagradom Društva pisaca BiH te Internacionalnom nagradom za poeziju „Necip Fazil“ u Turskoj. Zbirka
pripovjedaka „Lice iste žene“ biće četvrta od ukupno 12 knjiga koje će mu u
okviru izabranih djela biti objavljene u Turskoj. Prema njegovoj poemi
„Srebrenički inferno“ maestro Đelo Jusić je napisao muziku za istoimeni
oratorij, koji se svake godine izvodi 11. jula u povodu sjećanja na genocid nad
Bošnjacima. Godine 1983., u montiranom političkom procesu pred Sudom u
Sarajevu, osuđen je na šest i po godina robije za riječ i misao. Oslobođen je
1986. godine zahvaljujući intervenciji Međunarodnog PEN Centra i apelaciji
Predraga Matvejevića i Danila Kiša.